Jeg ringer dem. Dette er tåpelig. Morgenmøte klokka ti.
Vær presis. Har ikke reisetid engang.
Vær så snill, ha på deg skjorte.
Å, hei, Dave.
Seriøst? Hva gjør du i et boblebad?
Jeg hører ikke, jeg tar boblebad.
Ja, jeg vet at... Bare demp boblene. Ellers hører du meg ikke.
Jeg skal bare dempe boblene. Ellers hører jeg deg ikke.
- Sånn. - Fint, takk.
Vent. Hvor er Poppy?
Hun har ikke logget inn ennå. Jeg ringer henne.
Nei. Jeg venter ikke på henne. Hun venter på meg.
- Ring henne, og så ringer du meg. - Nei, kom an.
Ikke dra maktspill-greia di, Ian.
Herregud. Det er som å gjete katter.
Det er som å gjete store baby-menneskekatter.
Vær så snill, vær dusja.
- Hallo. - Herregud. Seriøst?
Du ser fæl ut.
Nei, jeg har det kjempebra.
Jeg har mitt livs beste programmeringssprint.
Jeg har ikke gått fra PC-en for annet enn å tisse og sove på 45 dager.
- Kanskje du burde vaske deg en gang. - Vent. Hvor er Ian?
Nei. Ikke maktspill-greia.
- Hvorfor er jeg her og ikke han? - Jeg ringer ham nå.
Jeg skal ta på meg BH, siden disse møtene må være så formelle.
Det er ikke formelt å ha på seg undertøy i et møte.
Vet du hva, bare gå og ta på deg BH. Ta på deg BH. Utrolig.
Det er liksom, bare vær et menneske. Bare vær et normalt menneske.
Yo.
Hvor er skjorta di?
Føltes ikke riktig. Jeg er i et boblebad.
Fatter ikke at jeg må be om dette under en pandemi,
men kunne du... bare gå ut av boblebadet og få på deg ei skjorte?
- Nei. - Nei?
Hei! Hvis Ian slipper skjorte, burde jeg få slippe BH.
- Jeg tar av meg denne. - Hva?
- Det er så urettferdig. - Ikke ta den av.
- Det er en klisjé. - Greit. Jeg går ut av boblebadet.
- Du får gjøre som du vil. - Bare ødelegg dagen for alle.
Og jeg får ikke det. Jeg skal si deg noe...
Dere. Herregud! Hva er det som skjer?
Ok, jeg vet ikke hvor C.W. er.
Jeg vet han hadde trøbbel med å logge inn.
- Vi ga ham innloggingsinformasjonen... - Hei, David. Kan dette gå kjapt?
Jeg har mye jobb med å fjerne Blood Ocean fra spillet.
Ja.
Å slippe en sykdom i spillet rett før en global pandemi
var ikke heldig.
Poppy, du burde bruke denne tida til å hvile og holde deg frisk som meg.
Jeg har ikke forlatt eiendommen på tre måneder,
for jeg er redd for å bli syk.
- Han er så viktig for verden. - Det trenger du ikke si.
Men skriv det i møtereferatet.
Nei, ikke gjør det. Det er ikke relevant for noe av...
Jeg har en idé.
Hva om jeg, i stedet for å fjerne Blood Ocean, lager en vaksine?
Hva? Det vil ta uker.
Hva driver... Du finner på arbeid til deg selv.
Du er en overbetalt tufs.
"En overbetalt tufs"?
David, Poppy er slem på australsk. Er møtet ferdig snart?
Møtet har ikke begynt. Vi glemmer C.W. og begynner.
- Brad, følger du med? - Å, unnskyld, David.
- Jeg spiller Street Fighter. - Det går bra.
- Takk for at du sa fra. - Greit.
Ok, så karantenen har utvilsomt vært tøff for alle,
men bransjen vår blomstrer, og jeg syns vi burde gi noe tilbake.
Så jeg foreslår å donere 100 000 dollar.
- Vent litt. Hva? - Hæ?
- Brad, som selskap har vi et ansvar... - Penger er mitt domene, og jeg bestemmer.
Jeg gir ikke bort noe uten å få noe ut av det.
- Det er galskap. - Det er veldedighet.
Du beskrev nettopp hva veldedighet er.
- Ikke godkjent. - Vet du hva?
Vi spiller om det.
Det lille spillet ditt. Vinner jeg, slipper du pengene.
Avtale.
Men hvis jeg vinner, må du barbere bort et øyebryn.
- Hva? - Herregud. Ha det.
Hun kan ikke forlate møtet før meg. Ha det.
Å, dette blir fantastisk. Ha det.
- Ha det. - Ha det.
Utrolig. Møtet er hevet.
Hei. Jeg vet ikke hva jeg trykket på, men nå er jeg her.
Har møtet begynt?
Forsinkelsen er ille. Kan ikke beregne angrepstid i det hele tatt.
Det er det som skjer når hele verden spiller på én server.
-Ja. - Et spørsmål.
Svar.
-Vil du ha potetgull? - Å, ja.
Ser du? Det er som før, baby.
-Du, Rache. - Ja.
Hvorfor har du alltid på deg den hettegenseren?
Det er kaldt i leiligheten.
Hvorfor tar du ikke av hetta?
Ok, bare ikke døm meg.
Dæven.
Ja, jeg vet det. Jeg kan ikke farge det, og jeg prøvde å klippe det og...
Det er rått.
Du ser ut som Storm i X-Men. Du ser ut som Halle Berry, jente.
-Er det sant? - Ja.
Hei!
Å, er det mora til Rachel?
Hei, mora til Rachel, kan du hente Rachel? Vi må jobbe.
-Lou, hva gjør du her? - Jeg trodde du ble forfremmet.
Jeg ble det. De gjorde meg til sjef med ansvar for å passe på duster som dere.
Et par grunnregler: Jeg muter ikke når jeg spiser.
Jeg vil ikke høre småprat.
Jeg vil ikke høre sidesnakk, definitivt ikke tilbakesnakk.
Og damer, la oss ikke glemme dette: Vi står i dette sammen.
- Supert. - Flott.
- Ja. Du tapte! - Pokker.
Hvorfor er du så god?
Noen har det og andre ikke.
Apropos å ikke ha ting: Ett øyebryn, takk.
Greit, jeg skal hente barberhøvelen.
Ah, fa... Vent. Sue ringer.
Hei, Sue.
Å! Det er fest!
Beklager at jeg forstyrrer,
men innboksen min er full av eposter med kraftig språkbruk.
Ja vel. Hva er spillerne sinte for nå?
Det er faktisk... Det er foreldrene til spillerne.
De kan ikke slå av foreldrekontrollen,
så ungene deres blir låst ute av spillet etter for mange timers spilling.
- Ja vel. - Det ser ut til
at foreldre ikke liker å være foreldre.
Noe som får en til å lure på hvorfor de fikk unger i første omgang.
Takk, Sue. Vi skal ta oss av det. Ok, ha det.
Ok, David. Unnskyld.
- Bare en siste... - Ja.
Noe som kan gi oss litt goodwill, er den donasjonen på 100 000 dollar.
Faktisk, Sue, så skal vi ikke donere lenger.
Men David skal donere det venstre øyebrynet sitt.
Vent litt. Der har vi det. Ja!
La oss spille igjen.
Og hvis... hvis jeg vinner, donerer vi 200 000,
og hvis jeg taper, barberer jeg bort det andre øyebrynet. Ja?
Jeg er ferdig med øyebryn. Jeg vil ha vippene dine.
Jeg...
Du kan få øyevippene mine. Avtale. Vi gjør det.
- Nei, David! - Avtale!
Vippene er det tredje fineste på deg.
- Vi må gå. Pass på deg selv. - Ikke...
Yo, Carol. Skjer?
Jeg må ha mindre underliv, Ian.
Å, beklager.
Jeg hører ikke det så ofte. Bare tulla. Det var en spøk.
Ok. Så jeg ringer fordi jeg har mottatt rapporter
om underlig atferd.
Vel, dette er dataspillbransjen, Carol.
Mange gærninger, de går nok fra konseptene.
Men det er én jeg er spesielt bekymret for, og det er Poppy.
Det er noe på gang der, det vet jeg.
Rapportene handler om deg.
Du kan ikke sende personlige videoer til arbeidstakerne dine
med emnelinje "Obligatorisk visning".
- De er ment å være inspirerende. - Å, ja?
Ja, jeg viser folk at
vi står i dette sammen, og at alle har det vondt.
Ian, hvis du virkelig vil hjelpe folk, må du ofre noe.
Kanskje gi bort noe av de pengene du tydeligvis har.
Det gjør jeg gjerne, men det er ikke det folk vil ha.
De vil ha håp, for penger er ikke så viktig.
For folk som ikke har det, så!
Jeg har ikke tid til dette tullet.
Passe på dere og hjemmeundervise egne unger samtidig? Carol klarer ikke.
Visste du at de forandret matte? De bare forandret hvordan man gjør matte.
Jeg har fått nok, ok?
Bruk skjorte, ikke bruk skjorte.
Bli dritings og gjør 300 armhevinger, legg det ut på YouTube. Jeg bryr meg ikke.
- Unnskyld, jeg satte deg visst på mute. - Mamma, hvor er du?
Sa du noe? Sa du noe der?
Jeg kommer. Faen ta meg unger på jobb, unger hjemme. For helvete.
KLAR TIL Å KOMPILERE OG UTFØRE?
JA/NEI
FORMATERER...
Ja, for faen!
Jeg klarte det!
TIL: DAVID BLOOD OCEAN-VAKSINE FERDIG
HVA GJØR JEG NÅ?
TA EN DUSJ. SPRINTEN ER OVER.
JEG TENKTE JEG KUNNE SLUTTE Å JOBBE! LEGGE NED BLYANTEN.
Finn video-ikonet nederst til venstre og klikk på det.
Ja. Her.
Ja, jeg ser deg. Perfekt.
Jeg hører deg ikke.
Det er ikke noe lyd. Klikk på mikrofon-ikonet, nederst til venstre.
Nei, nei. Det er FaceTime. Ikke...
Ser du meg nå? Jeg Facebooket deg.
Du trykket på feil knapp. La oss holde oss til én app, ok?
-Jeg tekster deg. - Nei, ikke tekst meg.
Bare et øyeblikk. Vent litt.
JEG TEKSTER DEG. SER DU MEG?
Nei, ikke tekst...
-Ikke trykk på flere knapper! - La meg prøve dette.
-Nei. - Det var bedre!
Hvorfor er du på den andre siden? Vent litt. La meg prøve noe annet.
Bare slutt... Nei! Ikke trykk på flere knapper!
-Sånn? Er det bedre? - Bare la det være sånn!
Dette er sinnssykt. Dette er virkelig...
Hei, jeg ser deg. Ser du meg?
Nei, jeg mener, ja. Ja da, men du er en panda.
-En hva? - En panda!
En panda?
Du må ha trykket på feil knapp, fordi du bare trykket.
Vent, vent. Det er ekko. Ja.
Ekko. Et ekko. Hører du ikke ekkoet?
-Jo. Bare slutt å snakke! - Det er ikke ekko når du snakker.
Slutt å snakke og hør etter og se mot kamera.
-Hvilket? - Det eneste! Panda-kameraet.
Jeg vil ikke være en fordømt panda!
Du skriver science fiction. Og så klarer du ikke å bruke en mobil?
- Jeg sender deg en faks. - Herregud.
C.W., ikke... Kom til... Kom tilbak...
Dette er sinns...
IKKE TILKOBLET
Svar. Poppy, svar, svar, svar.
- Hva? - Hei, Poppy!
Gratulerer. Jeg hørte du ble ferdig med sprinten. La oss feire.
Takk, kan ikke. Jeg er opptatt.
Nei, det er du ikke. David sa du var ferdig med jobben.
Det er jeg også, for jeg har allerede hatt to sånne, og jeg skal lage en tredje,
så kom igjen.
Og forresten, slå på kameraet ditt,
for det er litt mindre trist når jeg kan se deg mens jeg drikker alene.
Beklager, jeg kan ikke slå på kamera. Jeg kom rett ut av dusjen.
Dusjen? Du dusjer ikke. Nå vet jeg at du lyver.
- Hva er det som skjer? - Ingenting.
Jeg vil ikke at noen skal se meg akkurat nå, ok?
Greit, jeg...
Jeg gjorde noe hyggelig for deg, og ville ta et glass og se den,
men la meg sende den til deg.
Hei, Poppy.
Jeg skal lede deg gjennom en meditasjon.
Så, slapp av, lukk øynene,
og fokuser på det eneste som betyr noe, lyden av stemmen min.
Hva er dette?
Denne øvelsen er for kjernemuskulaturen, men som du ser, trener den armene også.
Den var ikke til deg.
Jeg liker å gå ned i vinkjelleren min.
Beklager, det var meg igjen.
Det neste er gjestehytta...
- Nei, jeg vil ikke... - Du vil ikke forlate huset.
Slå av... Kan du fjerne videoene fra...
Jeg vil ikke se på...
- Jeg vil bare være i fred, ok? - Ok.
Slutt å late som om du hjelper meg!
Dette handler ikke om meg. Du er for redd til å gå ut,
men du trenger oppmerksomhet, for du er en jævla narsissist!
Hva? En narsissist? Greit!
Ja vel. Jeg gjorde noe hyggelig, men glem det.
Gå! Gå og vær med de døde plantene dine, kattene dine. Jeg bryr meg ikke.
- Ja, det skal jeg. - Ok, greit.
Jeg har også bedre ting å gjøre. Så whatever, ass.
Faktisk så... Jeg ser svær ut. Virkelig diger.
Jeg bruker denne vinkelen for neste møte.
Nei, "færre" endrer substantiv i flertall. "Mindre" endrer entall.
Du kan ikke ha mindre kvinnelige deltakere.
Du kan ha færre, og det burde du.
Og alle som ikke vet det, er dumme.
Herregud. Da er vel alle dumme, da.
Rache.
Herregud.
Hva? Vi er i karantene.
- Vi har det gøy. - Syns sikkert det er dumt.
Faktisk, så syns jeg ikke det.
Det er en god idé. Men jeg kan gjøre det mye bedre.
Bevis det, din dritt.
Greit. Da kjører vi.
Hvorfor har du dopapir på pulten?
Hva? Å ja, jeg har dopapir overalt.
Jeg har massevis. Mer enn jeg klarer å bruke.
Jeg vet ikke, du kommer med mye dritt.
Den var god. Jeg liker henne.
Hun burde snakke mer. Du burde snakke færre.
Hører du hvor dumt det lyder?
Ok.
Dana, her er det du skal gjøre.
Når jeg teller til tre,
skal du ta på skjermen din nederst til venstre. Forstått?
- Ok. - Én, to, tre.
Rachel, ta et potetgull.
- Faen, det var bedre. - Det var kult.
Kan vi gjøre det igjen?
Hvis dette skal være skikkelig kult...
...trenger vi flere folk.
Helst menn.
Nei! Pokker!
- Gud. - Hei, David.
Er dette skilsmisse-rettssaken din?
Jeg så nettopp en heit, asiatisk babe rive ut hjertet ditt.
Ok, én runde til.
Tre hundre tusen mot begge øyebryn, begge øyevipper. Hele greia.
Står over. Vil heller ha deg skeiv.
Kom igjen. Jeg vil bare gjøre litt godt.
Det må være noe du er villig til å spille for.
Jeg vil ha essensen av deg.
- Vil ha hva? - Jeg vil ha ditt åndelige indre.
Livsgnisten din.
Jeg vil ha barten.
Nei. Nei, jeg trenger en bart.
Jeg ser rar ut uten bart.
Dårlige nyheter, kompis. Du ser rar ut med bart.
Men spørsmålet er: Hvor viktig er det for David Brittlesbee å hjelpe andre?
Greit. Avtale. Vi har en avtale, men den står fast.
- Ja, du vil se ut som et egg! - Du, jeg håper det går greit,
jeg ville bare oppgradere utstyret mitt litt.
Du skjønner, sannheten er at jeg...
Jeg har bare ikke følt meg hel uten kontrolleren min.
Hva faen er dette? Hva er det?
Du skjønner, da foreldrene mine skilte seg,
pleide mora mi å gi meg 20 dollar og be meg stikke.
Så jeg tok med meg pengene, og alle følelsene,
og dro ned til spillehallen for å spille favorittspillet mitt, Street Fighter.
La oss bare si... at jeg fikk øvd meg mye.
Å, faen.
La oss slåss!
POPPY, HVORFOR JOBBER DU FORTSATT
HAR IKKE NOE ANNET Å GJØRE POP
SVAR - AVVIS
TA TELEFONEN
SVAR IKKE GJEM DEG FOR MEG
GIR MEG IKKE FØR DU SVARER
Hei, Pop. Du fikk meldingene mine. Bra.
Er du ute på gata?
Ja. Og jeg er ikke glad for det. Folk puster meg rett i ansiktet.
Rett i ansiktet på meg.
Hei, drittsekk. Kryss gata, ellers banker jeg deg.
Å, ja?
Ja. Ok.
Ok, Pop, jeg skal krysse gata, han skjønte at jeg bløffa, og han er svær.
Vet du, jeg tror ikke jeg håndterer dette så bra som jeg trodde.
Jeg må innrømme at jeg sliter.
Pop, er du der?
Ja.
Går det bra med deg?
Ja.
Kan jeg få se deg?
Nei.
Pop, kom igjen.
Du skremmer meg. Bare la meg få se deg.
Jeg tror ikke jeg har det så bra.
Det gikk greit mens jeg jobba,
men nå er jobben gjort, og jeg har ikke noe annet.
Og familien min er tusenvis av mil unna, og jeg har ingen venner.
Og jeg er helt alene.
- Det er ikke sant, Poppy. - Det er det.
Jeg trodde jeg skulle klare dette, men jeg tror ikke jeg kan.
Og alle andre ser ut til å ha noen, men ikke jeg.
Jeg er bare...
Jeg er bare alene.
Lukk opp døra.
Hvorfor det?
Bare lukk opp døra.
Hei.
Jeg savner deg.
Jeg savner deg også.
- Poppy... - Ja?
Du er nødt til å ta en dusj, for du stinker.
Du er en kødd.
Går det bra?
Ja. Og med deg?
Ja. Jeg har det bra.
Ok, ser deg snart.
- Ok. - Ha det.
- Oppskriften er tequila... - Leser mye.
- Jeg malte dette. - Så flott.
Jeg orker ikke å se flere sesonger.
Hvis du ikke tror at dopapirindustrien startet dette,
er du sinnssyk.
Med sneglepost. Jeg leverte det hjemme hos deg.
Hørte du hvor mye de tjente på dopapir?
Hallo!
Der er hun.
- Hei, Poppy. Jeg ventet på deg. - Hei.
Jeg ventet på deg denne gangen.
- Hyggelig, kompis. - Ser ut til at noen fant dusjen.
Jeg ville se fin ut.
Har du vasket håret?
Ja, jeg har vasket håret.
Ok. Jeg skal holde et øye med det.
Dere. Dere! Men for faen! Dere!
Bra. Sånn. Herrejesus.
Husk at dette bare funker hvis alle gjør sin del.
Ok. Vi får én sjanse. Så ikke kødd, Rachel.
Ingen kan høre deg. Det er paradis.
Ok. Vi venter visst på C.W.
Brad har en kjapp kunngjøring.
Greit. Kjør, Brad.
Jeg hadde et veddemål med David.
Og, vel, han underspilte og tapte på gjørs.
Men så gjorde vi innsatsen skikkelig høy, og spilte en siste gang.
Og, vel... Jeg slo ham likevel!
Jøss, David.
- David, du ser rar ut. - Vennen.
- Jeg vet jeg ser rar ut. - Du ser ut som en baby-skilpadde.
Er det David eller Sandy Duncan?
Men det gror ut igjen om åtte eller ti måneder. Jeg vet ikke.
Har noen barbert øyebrynene?
Vet ikke hvor lang tid det tar. Gror de ut igjen?
Uansett. Spiller ingen rolle.
Jeg er lei for at jeg mistet de 300 000 for veldedighet.
Å, det har jeg donert.
- Hva? - Ja, jeg hadde alltid tenkt å donere.
- Hva? - Ian doblet summen.
- Yo. - Men... Hvorfor?
Jeg trodde... Du var imot å gi bort penger.
Nei. Jeg sa jeg ville få noe ut av det. Hvilket jeg gjorde.
Verdigheten din.
Det er 600 000 dollar i veldedighet. Sånn skal det være.
- Sånn skal det være. - Bra jobba.
- Flotte greier. - Bra jobba.
Takk, folkens.
Siden vi er alle,
- hadde det vært fint å si... - Herregud,
nå kommer det noe kjedelig aktivisme-piss om...
Vet du hva? Faen ta deg.
Du er en kø...
Å faen, jeg tror jeg startet den.
- Vent, hva? - Kjør. Kjør!
Å faen.
Ok.
Dæven, det funker.
- Vent, hvor er C.W.? - Hvor er han?
- Kom an, mann. Finn ut av det. - Kom igjen.
Hvor er han?
Herregud!
Kom igjen!
Huzza!
Jeg greide det!
C.W., du er sjef!
Ja!
Faen ta deg, koronavirus.
OG TIL ALT HELSEPERSONELL
SOM JOBBER UTEN STANS FOR Å HOLDE OSS TRYGGE.
Tekst: Sissel Drag